Вие ли сте Синбад? Кралицата ви очаква.
Джафар, дали няма да умрем?
А стигнахме чак дотук… изобщо не бих го искал!
Спокойно, Мистрас. - Но…
Ваше Величество, доведох ги.
Закъсняхте. Писна ми да чакам.
Ваше Величество, за мен е чест да ви видя отново.
Това държание! Мислиш, че съм ти простила?
Заради боя цялото ми тяло е в резки.
Похаби цялата тази прелест!
Но и от доста време не съм се възбуждала така.
Това беше първият път, в който загубих от мъж, Синбад.
И аз не мога да забравя за тази нощ.
Сега, в този момент,
кралство Артемира официално встъпва в съюз със Синдрия.
За първи път сключвам договор.
Наложи се да прочета условията още веднъж.
Изобщо не са лоши.
За да скрепим съюза, трябва да излъчим свой представител.
Съгласни сме да сътрудничим.
Кралството е отдалечено, но ако търговията потръгне,
ще станем и по-богати, а това ще донесе спокойствие.
Благодарим ви, Ваше Величество.
Искам да изразя и мнението си като обикновен човек.
Истината е, че не бих искала да си ми враг, Синбад.
Владееш невероятна сила, но не ни нападна.
Защо тогава пожела тази страна?
Каква е сегашната ти цел?
Ваше Величество, желая само да изпълня мечтата си.
Какво почувствахте вие, когато покорихте своя джин?
Аз осъзнах с каква отговорност се натоварвам.
За да създам свят, където няма войни,
ще ми е необходима вашата сила.
Свят без войни? - Да.
Заради носителите могат да избухнат много войни.
А това може да доведе до унищожението на света.
Това е недопустимо.
За да го избегна, трябва да се обединя с хора,
които притежават подобна сила.
Или иначе няма да успея да създам своя свят.
Искаш Артемира да бъде част от този твой свят?
Да. Вече сключих договор с Раметото от Имчак
и с краля рицар от Сасан, Дариус.
Направил си рицарите свои съюзници?
Това е Мистрас Леоксес.
Той е син на краля на Сасан и е нашият представител на държавата.
Сасан изобщо не е мирна държава.
Чух, че кралят вече е нападал близките му земи,
за да разшири кралството си.
Сигурно също използва носител.
Но е загубил от теб, нали?
Както загубих и аз.
Ако желаеше, можеше да унищожиш страната ми.
Кралят рицар също е разбрал това и затова е сключил договора.
Сасан имат и добри отношения с Рем.
Ако легендарната ремска вещица знаеше за носителите, щеше да е различно.
Легендарна ремска вещица?
Какво ви има? Нима не знаете за нея?
Знаем малко за земите отвъд Наполия.
Легендарната жрица, която служи на Рем.
Вълшебницата, на която се дължи
разцветът на империята от 200 години насам.
Тя е легендарно Маги.
200 години? - Легендарно Маги?
Извинявайте, но какво е "Маги"?
Дори днес малко се знае за това.
Това е персонаж от различни световни легенди.
Появява се в различни моменти от историята
и води хората по правия път.
Велик магьосник, за когото казват, че е избран.
Изключително важна фигура. Ето това е Маги.
Маги…
Маги има немислимо могъщество.
С помощта на вълшебната си пръчка например,
той може да посочи своя избраник,
който е предопределен да властва.
Възможно е самите Лабиринти да са създадени от Маги.
Маги… Лабиринтите…
Юнан?
Възможно ли е той да е такъв?
Все ми говори с гатанки…
Кралице, що за човек е Маги?
Вече ти казах, че се знае малко за това.
Но се вярва, че Маги се явява на любимците на Рукх.
Рукх?
Рукх представлява извор на самия живот.
Онзи Маги, който е избран от Рукх,
ще говори от името на света.
Може би в това се крие истината за Лабиринтите
и за нашата роля в цялата история.
Всичко това може да е нечие желание, а не просто случайност.
И все пак ти оставаш единствения мъж, когото признавам.
Сключваме съюз.
Оценявам го, кралице.
Радвам се, че се получи по мирен начин.
Когато се бихте с кралицата си помислих, че това е краят.
Но всичко свърши добре, нали?
И тук използва сила, за да успееш, като в Сасан!
Моля те, мисли повече! - Хей, утре ли ще отплаваме?
Да, така планирахме.
Значи още има време, нали?
Ами да, така мисля. Защо, какво има?
Нищо! - Ти какво криеш, а?
Нищо! Няма да се забавлявам с момичета.
Лъжите не ти вървят! - Веднага да обясниш!
Казах ви, че няма нищо! - Говори!
Няма! - Говори!
О, ти си онова момче, нали?
Вярно сте се върнали от долината.
Кралицата те похвали. Каза, че вече си мъж.
Сериозно?! Радвам се, че съм бил забелязан!
Искаш ли да си прекараш весело с кака?
Да!
Колко си сладък!
Само не ми казвайте, че е искал да излезе от долината
само заради това!
Мисля, че забравяме нещо много важно.
А, да, вие не бяхте ли с един повече?
Не ни се иска да го пускаме…
Хинахохо!
Батко от Имчак, нали пак ще дойдеш?
Беше такова удоволствие!
Много ни помогна за изследванията ни.
Беше чудесно.
Беше великолеп… Много ни помогна, Хинахохо!
Хинахохо? Ами Руруму…
Не! Не правих нищо лошо! Държах се до последно!
Ами… - Нищо лошо не направих!
Хинахохо, докато ние бяхме в долината, ти си бил в рая!
Жестоко! Твърде е жестоко!
Забавлявал се е с тия мадами! И аз исках така!
Мистрас, достатъчно.
Това с Хинахохо не влизаше в плана,
но бъдещето е наше.
Синбад… - Защо не започнем отначало?
Достигнахме тази страна и сега се намираме в нея.
Да, до нашия рай.
Кварталът на забавленията!
Там има ли красиви какички? - Има!
И ако отидем, ще си прекараме весело? - Именно!
Вечно ще те следвам! - Отлично! След мен!
И все пак наистина тръгнаха нататък.
Нищо лошо не направих, нищо лошо.
Влизаме!
Съжалявам за закъснението. - Да!
За първи път сте тук, нали? Забавлявайте се!
Това са най-добрите ни момчета!
Добро утро.
От днес аз ще пътувам с вас.
Името ми е Парсине Пратемия.
Ще ви помагам като представител на това кралство.
С радост ще дойда с вас.
Извинете, но какво им е на онези двамата?
А, нищо особено.
Мачо купонджия… - Стига, Мистрас, не го повтаряй.
Ако се чувстват зле, можем да тръгнем и утре…
Нека да е днес, моля!
Скоро корабът ще е готов да отплава.
Време е да се сбогуваме с Артемира за известно време.
Да. Доста неща преживяхме тук.
Не е минало кой знае колко време,
но сякаш сме тук от много.
Дойде време да си вървите.
Без вас тук ще е скучно.
Даже малко съжалявам.
Ваше Величество! Не е нужно да ни изпращате.
Не се безпокой, просто ми харесва.
В бъдеще е възможно да трябва да се грижите за дъщерите ми.
Затова съм тук.
Ако знаем повече за света, ще можем да се защитаваме.
Бих искала те да узнаят повече.
Но аз не ви казах, нали?
Сладки са, нали? Това са дъщерите ми.
Доста плодовита се оказвате.
Тук е напълно естествено да имаш много деца.
Имам и още една.
Като че ли те хареса.
Това е Писти, най-малката.
Още е дете, но е достатъчно силна и управлява птица сама.
Многообещаваща млада дама.
За мен ли?
При нас перото от птица Рукх носи късмет.
Синбад, нека Рукх те води по твоя път.
Да!
Мамо, знаеш ли?
От този човек се носеше мирис на море.
Писти за първи път среща такъв.
Права си. И мама среща такъв за първи път.
Искам да разбера как ще успее да промени света.
Ще го наблюдавам.
Добре върви в "Синдрия", нали? Хора!
Господарю Синбад! - Най-накрая се върнахте!
Съжалявам, че отсъствах толкова време.
Искам да науча как върви. Къде е Руруму?
Тя реши да се върне в родното си село за известно време.
Как се чувства тя?
Здрави са и двамата. И тя, и малкия.
Ясно.
Значи я е замествал… той?
Здрасти, Вител…
Вител. - Син! Върнал си се!
Съжалявам, че съм те оставил с всичко това.
Едва ли е било лесно. Благодаря. - Син…
А сега ще забравиш за сметките!
Какво е това? Тъкмо подготвях документите…
За какво? Аз току-що се върнах.
Значи… - Разбира се!
Празненство!
Нека ви представим новите си приятели.
Мистрас от Сасан.
Син е на краля рицар и знаменит воин. - За мен е чест!
И Парсине от Артемира.
Представителка на държавата си тук.
Те са доказателство за дружбата ни със Сасан и Артемира.
Много важни за всички ни.
Нека да вдигнем тост за тях!
Между другото, Мистрас още е ерген. - Син!
И не ядосвайте Парсине, че е страшно.
Чуйте сега!
Синдрия се разраства все повече.
Сасан, Артемира и Имчак.
Тези страни са чудесни партньори, които ни осигуряват добро бъдеще.
Ще се наложи да работим по-здраво.
Но ще успеем!
Нека компанията ни стане номер едно в Наполия.
Не, нека е най-добрата в Рем!
Да си създадем собствено кралство!
За нашето бъдеще!
Превод: GFotaku
Син, какво стана?
Всички искат да говорят с теб.
Най-накрая компанията се разрасна.
Да, станахме известни в Наполия.
Само благодарение на хората, които ме водеха.
Без тях нямаше как да стане.
Благодарен съм за приятелите, които успях да намеря.
Всичко това е част от нещо по-голямо.
Чувствам го.
Виждам го.
Виждам как всичко това става част от мен.
Аз… съм различен.
По това време Синбад бил само на 16.
Съдбата обаче вече го беше запратила в бурята на промяната.
Светът скоро щеше да стане свидетел на невиждани чудеса.